EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kan så mye komme ut av én liten podling?
Føler du deg bedre?
Hup... vil... dø.
Det er flysyke.
Det går bra, lille venn. Det går over.
Solenes sirkel er på toppen av det fjellet.
Dere må ta resten av reisen til fots.
Vi får ikke takket deg nok.
Jeg ber deg om å revurdere tilbudet mitt, prinsesse.
Bli med til Springkilden.
Dousan kjenner døden som Spriton kjenner jorden.
Og døden henger tungt over Solenes sirkel
og over oppdraget ditt.
- Jeg kan ta vare på meg selv. - Ja.
De vakreste ørkenblomstene er alltid de farligste.
Til vi møtes igjen.
Følg steinstien til Sirkelen. Vær raske.
En kraftig storm er på vei,
og dere vil ikke være under åpen himmel når den kommer.
Ha en trygg reise.
Vi får vel gå.
Solenes sirkel.
Men hvordan kommer vi oss opp dit?
Vi finner på noe.
Se!
Sandstorm?
Ok! Vi må jobbe sammen. Vi må finne en måte å...
Lore!
- Vent, Lore! Stopp! - Vent!
Stopp nå! Vi må hjelpe dem også!
Det er det venner gjør!
Den kommer!
Gå!
Klatre, Lore!
Hold fast!
Hup!
Ikke slipp!
Vi er nesten fremme!
Det var spennende.
Ja, det var for spennende!
Du reddet oss, Lore.
Takk, venn.
Han er ikke så snakksalig, er han?
Hallo?
Er noen hjemme?
Hallo!
Jeg fikk meldingen din.
Hva er det jeg hører?
Kan det være? Høres ut som...
Det er det! Det er gelflinger!
Velkommen!
Det er vidunderlig å se dere! Ser dere forundringen min?
Se på forundringen min!
Vi ser.
Det er... mye.
Er det ikke? Jeg er dekket av forundring.
Jeg er Deet.
Dette er Rian, Brea,
- Hup og det er... - Lore!
Selvfølgelig kjenner vi Lore. Vi bygde ham for å levere meldingen vår.
Var det din melding?
Det stemmer, lille gelfling!
For tre hundre og syttini triner siden.
Lenge siden. Veldig lenge siden.
Du er en skeksier.
Jeg er en hva?
Det var en spøk. Jeg er en morsom skeksier.
En gang var jeg kjent som skekGra, Erobreren,
men de andre kastet meg ut og merket meg som...
...Kjetteren.
Kom, gelfling! Kom og få vite.
Ta med podling-slaven.
Han er ikke slaven vår. Han er vennen vår.
Enda bedre! Kom! Så mye å gjøre.
Burde vi følge etter?
Burde løpe. Skeksier er babolim.
Gal!
Vi har kommet for langt til å snu.
Det er på tide at vi får svar.
Velkommen til Solenes sirkel!
Er du alene her, Kjetter?
Ja, jeg er alene!
Veldig alene.
Men jeg er også med meg selv.
UrGoh, kom ut og hils på gjestene våre!
Så treg.
De mystiske: fire armer, men bare to bein. Og ingen er noe bra.
Fort, kom igjen! Vi har ikke hele dagen!
De mystiske?
- Hva er De mystiske? - Ja!
Jeg pleide å lese om dem, men jeg ble fortalt at det var historier!
Se!
Dette er gelflingene som fant meldingen vår.
Eller... fant meldingen...
...dem?
Vil du introdusere deg?
Ja.
Jeg... er...
Herlighet.
- ...urGoh... - Kom igjen, få det ut. Si det.
- Vand... rer... - Vandreren.
- ...dreren. - ...drer...
Si det! Bare si Vandreren! Bare få det ut!
Du heter urGoh, Vandreren!
...en.
Endelig.
Jeg mener ikke å være frekk, men...
...vi har reist veldig langt fordi du sa...
- I meldingen din. - Ja.
I meldingen din sa du at du hadde nøkkelen
til å ende skeksierenes makt.
Ta det med ro, gelfling.
Snart vil alt bli avslørt.
Men først har vi en vidunderlig overraskelse til dere.
Eller... har overraskelsen...
...dere?
Det gir ikke mening.
Kan vi hoppe over overraskelsen?
Vi har ventet 379 triner.
Vi gjør overraskelsen.
Og dere vil bli overrasket!
Jeg... forbereder.
Ja, bra! Gå og forbered.
Slik, ja.
Kan du være tregere?
Ikke svar på det. Vi blir her hele dagen.
Lore, oppdraget ditt er over.
På tide at du hviler igjen.
Vent!
Ha det...
...beskytteren min.
Han klemte aldri meg slik.
Men hvorfor skulle han det? Vi ga ham bare livet.
Åpne.
Vidunderlig.
Resten av dere må være slitne etter reisen.
Hvil, mens vi ordner alt.
- Vent, men vi er... - Vi...
- Vi er ikke slitne. - Vi har et viktig oppdrag.
Tøys. Vi kommer og henter dere når tiden er inne.
Og vi må låne venne-slaven deres.
Hva...
Hva kalte han...
Vidunderlig.
Bli der inne, resten av dere.
Og ikke kikk!
Ikke kikk.
- Ikke kikk. - Vel, vi...
Ikke kikk.
Vel, en overraskelse høres morsomt ut.
Vi har ikke tid til moro.
Ekkelt.
Jeg skjønner ikke hvorfor du tok meg med ned hit.
Tålmodighet, General.
Tilkall Overmakten.
Men de er våre fiender.
Ikke lenge.
Overmakten hører kallet ditt.
Vi er alle Arathimene som én.
- Som én. - Som én.
Vær hilset, Overmakten.
Keiser.
- Keiser. - Keiser.
Ikke velkommen!
Jeg har kommet for å tilby dere en vei ut av villmarken
og tilbake i vår gode nåde,
til tross for deres ulykksalige opprør.
Vi hører.
Gelflingene har blitt...
...ustyrlige.
Dere skal knuse dem, samle dem,
ta dem med til meg.
- Hvorfor skal vi gjøre som du ber om? - Hvorfor?
Bli en knyttneve for skeksierene,
og jeg skal gi tilbake deres forfedres hjem.
- Grottegangene. - Grotte!
Arathimenes overmakt aksepterer tilbudet,
men gelflingene vil selv gå
inn i deres hender.
Hvordan er det mulig?
Gi oss en gelfling.
En sterk en.
Så vil du forstå.
Vi har en hær.
Følg meg, nå.
Hvor mye lenger må vi vente?
De sa de henter oss når overraskelsen er klar.
Men jeg er sulten. Er du sulten?
- Nei! Vent! Ikke spis den! - Men...
...bær er mat.
De er ikke det.
De er urDruper.
De er som medisin. Dousan-sjamaner bruker dem for å snakke med Thra
og se inn i fremtiden.
Alt her oppe er så merkelig.
Jeg saver grottene mine.
Jeg savner familien min.
Fortell meg om dem.
Vel, jeg har to fedre og en bror.
Foreldrene mine passer på nurlok-flokken. Jeg hjelper dem.
- Hva er en nurlok? - Det er en stor orm.
Kjolen min er faktisk laget av nurlok-rumpe.
Det er det mykeste...
Du synes jeg er rar også.
Absolutt ikke.
Jeg synes rumpe-kjolen din er...
...nydelig.
Gelfling...
...tiden... er...
...inne.
Nå skjer det.
Jeg ser ingen overraskelse.
Sitt ned.
- Vi burde vel sitte. - Akkurat.
Og nå
presenterer jeg...
...Thras sanne historie!
- Til ære for gelfling... - Høyere!
- Til ære for gelfling... - Mer forundring!
Til ære for gelfling!
Glem det!
Kom igjen, det er nok!
Takk.
Jeg synes han var flink.
De kalte meg Erobreren da jeg var ung.
Fra sjø til sjø ble seirene mine sunget om.
Jeg løy. Jeg forbannet. Jeg drepte, skadet, lemlestet.
Motbydelige og grusomme handlinger som jeg var kjent for.
Så ga Thra urGoh og meg en visjon.
Det er...
...mitt...
...hint.
- Vi får aldri svar i denne farten. - Nei.
Så ga Thra urGoh og meg en visjon.
Om...
...å omfavne...
...enhet,
ikke... splittelse.
Vi prøvde desperat å overtale de andre,
men skeksierene og De mystiske var ikke imponerte.
- Vi holde nøkkelen... - Holder nøkkelen.
- ...til... - Til...
- ...skeksierenes... - ...skeksierenes...
- ...undergang. Slik, ja. - ...undergang.
Men først, en original opera.
Overraskelse!
Hva er en opera?
Slapp av. Det er nok flott!
Hallo.
Skulle ønske jeg hadde et av de bærene nå.
Kom, general.
Du vil snart forstå hvorfor jeg har inngått den nye alliansen.
Ja.
Hva er dette stedet?
Se, Formørkelsen.
- Du sa det ikke er noen Formørkelse! - Jeg løy!
Den vokser hver dag.
Årene kryper over hele landet, forpester alt den tar på.
Den er... lilla.
Den er makt.
Ren, rå.
Den har spredt seg raskere siden vi begynte å tømme gelflinger.
Derfor har jeg gitt Arathimene Grottegangene tilbake.
Grottene er smittet.
Formørkelsen vil spise Arathimene.
Nå skjønner du. Grottene vil ikke være Arathimenes hjem.
Det blir deres gravplass.
- Kan du kontrollere det? - Ikke enda.
På septeret mitt er det en krystall som er mye mindre enn Sannhetens krystall,
men begavet med sin egen unike kraft.
Etterhvert vil jeg bruke denne krystallen
til å tøyle Formørkelsens makt
til vår store prakt.
Å bli eksponert for Formørkelsen kommer ikke uten...
...konsekvenser.
Den ødelegger og forderver kroppen min, slik den gjør med hele Thra.
Ekte makt krever offer.
Kommander meg, sir.
Velg den sterkeste gelflingen fra burene våre,
og gi Overmakten det de krever.
Få så Steinen-i-skogen til å knele.
Og glem aldri at det ikke finnes noe i denne verdenen
som ikke bøyer seg for min vilje.
Ja, keiser.
Hysj, Bennu. Hysj.
Hun har nok luktet skapningen som følger oss.
Hvilken skapning?
Den bak deg.
Vær hilset, Jeger.
Rek'yr.
Du burde ikke kommet hit, skekMal.
Jeg vil ikke veilede deg på enda en jakt.
Du er en slakter.
Gelflingene du transporterte,
hvor er de? Snakk.
Det vil jeg ikke gjøre.
Da må jeg begynne å kappe av deg biter til du snakker.
Kom igjen. Vil du ha hendene mine?
De er ikke mine. De er en gave fra Thra.
Det samme er føttene mine, hodet mitt, livet mitt.
Og livet hans?
Hvis dette er dagen vi returnerer til Thra,
ønsker vi den velkommen.
Fortell meg hvor de er!
- Solenes sirkel. - Stille!
Du vil ta meg dit med det flyvende beistet ditt.
Ja, min herre.
Det var flott!
Takk.
Og... nå,
ende... lig...
Vi kommer til grunnen
til at dere er her.
Nøkkelen dere søker, er løsningen på vår alles slit.
Endelig svar.
Bragt til live
av den eldste og helligste kunsten.
Dukketeater.
Jippi.
Nei.
Vi to...
...var ikke... alltid
i denne formen
dere ser foran dere.
En gang var vi én eneste lysende form.
Én kropp,
én vilje, ett sinn.
Vi var en perfekt enhet.
Vi kalte oss for...
...UrSkekser.
For 2000 triner siden
forlot 18 av oss vår verden
og kom til Thra.
De er fra en annen verden!
Vi, nyankomne UrSkeksere,
fylte Mor Aughras hode
med historier om eventyrene våre blant stjernene.
Hun lengtet etter å utforske universet selv,
så vi ga Mor Aughra planetariumet i gave,
i bytte mot...
...Sannhetens krystall.
- Men det kan ikke være lys... - Uten mørke.
Vi bedro Aughra og tøylet Krystallens makt for oss selv.
Så, med vår arroganse,
delte eksperimentene på Krystallen oss i to.
Skeksierene og De mystiske.
I sjokket av splittelsen oppsto en kamp,
og de sinte skeksierene brøt av en del av Krystallen
og skapte Formørkelsen.
Hvor er delen?
Vi ble etterlatt som to halvdeler stengt inne i separate kropper.
Alt vi vil er å gå tilbake til den ekte formen vår.
Hvor to... er én.
De andre Mystiske
gjemte seg og venter på dagen skjebnen deres
endelig vil vise seg.
Vi prøvde å overbevise skeksierene om at vi må bli hele.
Det var da de gikk i mot oss,
merket meg som Kjetteren
og tvang oss til å gjemme oss.
Vi vil bli gjenforent nå.
Hvert eneste øyeblikk én er to,
er mer forferdelig enn noen kan takle.
Men det er håp,
for vi har sett inn i fremtiden
og sett at skjebnen vår ligger i hendene til...
...gelflingene.
Gelflingene
er nærmest Thra.
Skeksierene lar seg ikke stoppe for å beholde herredømmet over Thra.
Derfor smidde vi kunnskapen vår inn i et sverd.
Dobbeltsverdet.
Smidd i de dypeste flammene til den innerste solen.
Det holder Thras ånd.
Når det svinges av gelfling,
har det makt til å forene De sju klanene
- og overvinne skeksierene. - Se!
Dette er den store maktens sigill,
Aureyal.
- Jeg kjenner det symbolet. - Jeg så det i en visjon.
Sju klaner.
Sju bål.
Samlet som én i saken for enhet.
- Brann! - Hva?
- Jeg brenner! Slukk det! - Å nei!
Slukk det!
Aureyals makt er alle gelflingers makt.
Alene er dere små. Sammen er dere en rensende flamme.
Vær den flammen!
Gjør mange...
...til én.
Jeg er klar.
Jeg står imot skeksierene.
Jeg vil svinge Dobbeltsverdet!
Skeksierenes styre vil ta slutt.
Og dere vil bli én igjen. Vi lover.
Vidunderlig!
Ett... problem.
Vi har ikke Dobbeltsverdet.
- Hva? - Vi er rømlinger!
Det ville ikke vært trygt her.
Så vi betrodde Dobbeltsverdet
til den mest avsidesliggende gelfling.
Der Tre brødre ikke tør skinne.
Det er i Grottegangene.
Veldig...
...skarp...
- Si det. - ...si...
Si det: skarpsinnet.
- Skarpsinnet, få det ut! - ...nnet.
Da drar vi til Grottegangene.
Vi takker dere, dere vise,
for rådgivningen og overraskelsen deres.
Det var vidunderlig.
Samle krigerne.
Prinsesse Seladon har tatt kronen og sverget troskap til skeksierene.
Maudra Fara!
Alle ynglinger og forsørgere drar til fjellet i trygghet.
- Jeg har nyheter... - Det kan vente.
Vi forbereder oss.
- Vi stormer Krystallslottet. - Det handler om det.
En slottsvakt har kommet. Du vil høre hva han har å si.
Skal vi kjempe mot skeksierene? Blir det krig?
Vi tok til våpen mot skeksierene.
Vi var godt trente. Vi hadde en plan.
En av oss må ha advart dem. De ventet.
Hele vakten ble overfalt. Vi hadde aldri en sjanse!
Jeg unnslapp bare fordi brødrene og søstrene mine ofret seg selv
så jeg kunne gi deg denne beskjeden.
Vi skal oversvømme skeksierene
med hederlig raseri og slå pesten deres bort fra Thra.
Det lover jeg.
Lover?
Å love noe du ikke kan holde er ikke bedre enn løgner.
Jeg kan ikke tro det.
Mor Aughra.
Hva er dette tøvet jeg hører?
Storme skeksier-slottet?
Skeksierene er rovdyr. Vi skal ikke være byttedyret deres.
Så du haster til krig.
Steinskog er ikke ute etter massakre.
Når kampen er over,
kaster vi våpnene som beseiret fiendene våre
i smien midt i landsbyen vår og smelter dem.
For hånden som svinger sverdet kan ikke hjelpe de falne opp.
Men det er tider hvor sverdet er nødvendig.
Du planlegger strid når du burde planlegge overlevelse.
- Vil du vi skal flykte? - Jeg vil dere skal leve.
Dere er Thra. Skeksierene er ikke det.
Dere skylder hjemmet deres overlevelse.
Skeksierene vil møte sin skjebne.
Det har jeg forutsett,
- men det vil ikke være med din hånd. - Hvorfor ikke?
Hvis ikke de store krigerne fra Steinen-i-skogen, hvem da?
Thras sang er kompleks.
Mange deler.
Ingen kjenner hele melodien.
Ikke engang Aughra.
Gelflinger lever ikke på gjetninger.
Gelflinger lever på grunnen under føttene.
Jeg ser så mange muligheter.
Men i dem alle,
hvis Steinen-i-skogen faller, må forferdelige ofre bli gjort.
Den vil aldri falle.
Men Krystallslottet må det.
Og jeg er den eneste med styrken til å få det gjort.
Kan ikke si at Aughra ikke prøvde.
Igjen!
Overmakten ba om vår sterkeste gelfling,
- men disse ser alle svake ut! - Selvfølgelig gjør de det!
De er gelflinger!
Morder!
Denne har vilje.
Den foreldreløse prinsessen av Ha'rar.
Jeg sverger på min mors liv at sverdet mitt blir det siste du føler!
Stemmer det?
Det blir henne.
Grunaker!
- Før henne bort. - Prinsesse Tavra!
Fort!
Nei.
Nei!
- Nei! - Til Overmakten!
- Kom deg vekk fra henne! - Nei!
Farvel, Lore.
Vi sees igjen.
Ta... disse.
Som de sier:
Det som er godt... i flasken,
er godt... for gelfling.
Hvem sier det?
Alle.
Finn Dobbeltsverdet. End skeksierenes makt.
Vi skal det. Takk.
Takk, gelfling.
- Hånden min! - Hånden min!
Jeg har kommet for trofeet mitt. Trodde du jeg ikke ville finne deg?
Det finnes ikke et sted på Thra å gjemme seg!
Ikke... skad... Deet!
Søtt.
- Nei! - Hup!
Lore! Du må vekke Lore!
Hup!
Deet?
Hvor er faren din nå?
Våkne, Lore. Kom igjen, våkne.
Kom igjen, Lore. Vær så snill!
Kom deg unna dem.
- Enda en av De mystiske! - Bueskytteren.
Du og jeg er én.
Du kan ikke slå meg uten å slå deg selv.
Det jeg føler, føler du.
Kanskje, men jeg vil ikke dra tomhendt.
Farvel, bueskytter.
SkekMal! Nei!
- Brea! - Nei!
Rian! Finn Dobbeltsverdet!
Brea!
Vi tar slottet ved morgengry. De har verken vakter eller forsvar.
Maudra Fara!
Maudra Fara! Skeksierene kommer!
Hva?
Hva er dette?
Vær klare.
Arathimene! De kjemper med skeksierene!
Ring alarmen! Våpnene klare! Alle kjemper.
Ingen nåde!
Hva?
Hvorfor stoppet de?
Hvorfor angriper de ikke?
Prinsesse Tavra?
Hvorfor står du med monstrene som drepte moren din?
Vi er ikke...
...Tavra.
Arathim!
Hold stand!
Hva foregår?
Få den av!
Nei!
- Jeg er Overmakten. - Jeg er Overmakten.
Jeg er Overmakten.
- Jeg er Overmakten. - Jeg er Overmakten.
Jeg er Overmakten.
Hva?
Våger du å prøve å kontrollere Aughra?
Aughra kan så vidt kontrollere Aughra!
Tekst: Stine Alslie Dybdal